KOOLIVAHEAEG PROSTOKVASHINOS
Aga mina ütlen, joo. - Sinu piima eest ei ole enam kusagile pugeda.
Kõik ämbrid, kõik tassid on piima täis. Ka silmapesukausis on piim.
See pole midagi, vaata, kui ma teise lehma muretsen.
Kuidas me peseme? - Vot nii. - Kuidas nii?
Tuleb ennast vähem määrida, ja muide - mõned pesevad keelega.
Ja mõned söövad hiiri ka.
Kui su lehm oleks targem, ei annaks ta piima,
vaid gaseeritud vett või Pepsi Colat näiteks.
Või siis kalja.
Kui sina oleksid targem, siis võtaksid midagi käsile.
Ja võtangi. Ma lähen nüüd jahile.
Ja kahju ei ole sul loomakesi lasta?
On küll. Aga kui minus ärkas instinkt, mis kisub hirmsa jõuga metsa?
Aga metsloomad, muide, ongi selleks loodud, et neid saaks küttida.
Ma olen varsti tagasi. Lasen midagi maitsvat.
Näeks mind Onu Fjodor. - Mine, mine, jutupaunik.
Nii, mis täht see on?
Aga see?
Ütle seda tähte.
Mis täht see siis on?
Aitab! Aitab, ära on tüüdanud.
Minu elus pole mingit valguskiirt. Elan nagu külanaine.
Huvitav, miks? - Aga seepärast...
Mul on neli siidist õhtukleiti, aga kanda pole neid kusagil.
Ei. Kõik on otsustatud. Juba homme sõidame kuurordisse.
Miks kuurordisse? Meil on Prostokvashinos suurepärane maja.
Sa ainult mõtle. - Kes seal on? Kes tuli? - Kedagi ei tulnud. Meie isa läks hulluks.
Ta ei lase meid kuurordisse. - Mina ei taha ka kuurordisse minna, tahan Prostokvashinosse.
Mida ma seal tegema hakkan, teie Prostokvashinos?
Õhtukleidis puid lõhkuma või siis pulle tigedaks ajama?
Aitab! Ma olen terve aasta teile teenijaks olnud ja nüüd tahan kuurordisse. Puhkama.
Tähelepanu, tähelepanu!
Moskva-Sotshi rong väljub neljandalt teelt.
Elektrirong Prostokvashinosse viiendalt.
Oota! Aga kus me poiss on? Kuhu Onu Fjodor kadus?
Ema! Ema! Ära minu pärast muretse!
Koos Matroskini ja Sharikuga ei juhtu minuga midagi.
Ma kasvatasin sind, sinu pärast ei saanud ma öid magada,
aga sina... sina...
sõidad elektrirongiga.
Õigesti teeb. Tal on külas parem.
Tal ei ole ju õhtukleite.
Istu peale, jahimees, viin kohale. - Aitäh, onu Petshkin.
Kuidas sa, jahimees, ka lased? Kas hästi? - Kuidas siis veel?!
Kui ma mütsi õhku viskan, kas saad pihta? - Aga visake
ja sellest ei jää miskit alles, ainult augud.
Mis see siis olgu?! See pole enam jaht, vaid kalapüük.
Kuule, rumaluke, lase relvast lahti ja uju ruttu pinnale.
Ma laseksin rõõmuga, aga Matroshkin murrab mul pea otsast.
Relva eest on ju raha makstud.
Aga minu elu... see on tasuta.
Kõik. Arvestage, et ma olen uppunud.
Kes seal on?
See olen mina, postiljon Petshkin. Tõin kuulutuse teie poisi kohta.
Pole meile vaja kuulutust poisi kohta.
Meil polegi siin ühtegi poissi, ta elab meil linnas.
Kes seal on?
See olen mina, mina, mina.
Lõpuks ometi! Minu kallis Onu Fjodor saabus!
Nüüd päästame poole rohkem heina meie lehmale.
Olgu, olgu. Oh sind ja sinu heina. Kus Sharik on?
Näe seal. Tuleb jahilt tagasi.
Jahimees või asi, ju tassib saaki.
Nagu mul muud poleks teha, kui koeri jõest välja tassida.
Ma ei palunud ennast välja tassida. Vahest ma ei uppunudki üldse?
Vahest ma tegelesin allveeujumisega?
See on teile meie Shariku eest.
Oh seda meie Sharikut. Kus tuli jahimees välja.
Pole sinust mingit tulu, ainult kulutused.
Mida temaga teha?
Ilma jahita ta ju ei saa. Kuivab kokku.
Kuivab. - Aga teeme temast veokoera.
Ostame talle käru ja hakkame sellega piima turule vedama.
Aiamaad saab temaga äestada.
Kuule, Sharik, tahad me teeme sinust võidusõidukoera?
Tehke mida tahate, kas või hernehirmutise.
Niikuinii pole mulle elu armas.
Ei, ei, ei. Ma otsustasin nii. Kirjutan isale-emale kirja.
Las saadavad Sharikule fotopüssi.
Siis saab jahti pidada ja loomi tappa pole vaja.
Kallis, jätame sinu kuurordi ja sõidame Prostokvashinosse.
Kannatust. Ma olen kahte õhtukleiti juba kandnud, kaks on veel jäänud.
Aga poisil võib ilma meieta halb olla.
Meil on ilma temata halb, aga temal on seal hea.
Tal on seal selline kass, kelleni sul tuleb veel kasvada, kasvada.
Ta on temaga nagu müüri taga.
Jah, oleks mul ka selline kass olnud, siis ma poleks ehk kunagi abiellunud.
Kes seal on?
See olen mina, postiljon Sharik... See tähendab, et lihtsalt Sharik.
Tulge sisse. - Tõuske üles. Meie lehmal sündis vasikas.
Milline kasu on minu lehmast!
Teate mis, sõbrad, võtame ta õige tuppa.
Ja ema võtame ka. Ainult ema ongi veel puudu.
Huvitav, kelle oma ta on? - Kuidas kelle? Ta on meie oma. - Ega ikka ei ole küll.
Lehm on kelle oma - riigi oma.
Me rentisime ta. Tähendab ka vasikas on riigi oma.
Sharik, ole palun vait. Lehm on riigi oma,
aga kõik, mis ta annab, piim või siis vasikad, on meie.
Sa, Onu Fjodor, otsusta ise. Kui me rendime külmkapi, kelle see on?
Riigi. - Õige, onu Fjodor.
Aga külm, mida ta toodab, on kelle oma?
Külm on meie oma. Külma pärast me ta ju võtsimegi.
Me võtsime ühe lehma, aga nüüd on neid kaks.
Kviitungi järgi on üks punane lehm? - Jah.
Kviitungiga võtsime ühe ja tagastame ka ühe, et arvepidamine sassi ei läheks.
Ma ei saa aru, mida te vaidlete.
Sa, Matroskin, tahtsid seda lehma päriseks osta.
Võta siis päriseks, koos vasikaga. - Oma Murkast ei lahku ma nüüd iial.
Ma olin enne ka õnnelik, aga nüüd saan topelt õnnelikuks.
Sest mul on nüüd kaks lehma.
Gavrjusha, siia!
Gavrjusha, lama!
Hääl.
Gavrjusha, võta!
Ma tulin asjapärast, aga teie kipute kaklema.
Vähe sellest, mis te mu mütsiga tegite. See pole müts, vaid ventilatsioon.
Kui palju auke. - Aga mis asjas te tulite?
Ma tõin teile paki, aga kätte ma seda ei anna, sest teil pole dokumente.
Liiga noored olete, et dokumente omada. Aga sabalistele pole dokumente üldse ettenähtud.
Aga miks te siis paki tõite? - Sellepärast, et nii on ettenähtud.
Kui pakk on tulnud, tuleb ta kohale viia.
Kui aga dokumente pole, siis ei pea seda kätte andma.
Ma käin selle pakkiga nädal otsa teil. - Anna meie pakk kohe siia!
Aga mis dokumendid teil on? - Vuntsid, käpad, saba - vot minu dokumendid!
Dokumentides on alati pitsat. Kas teil on saba peal pitsat?
Ei ole. Ja vuntse saab võltsida.
See on kindlasti minu fotopüss.
Jah, see maksab kindlasti palju raha.
Jah. - Teate, mida ma mõtlesin? - Mida?
Me otsime samasuguse karbi, nagu on Petshkinil.
Jah? - Ja kui ta jälle tuleb, siis vahetame karbid ära.
Gavrjusha, siia! Anna käppa!
Kes seal on?
See olen mina, postiljon Petshkin. Tõin paki,
aga ma ei anna seda teile, sest teil pole dokumente.
Aga me ei võtaks seda pakki niisama ka.
Meile pole seda kingaviksi vaja. - Mis asi, mis kingaviks?
Tavaline. Saabaste puhastamiseks.
Ja kes teile nii palju kingaviksi saatis? Kas te avate kingaviksi putka?
Selle saatis minu onu.
Ta elab kingaviksi vabrikus ja tal on seda kingaviksi lademetes
ja siis saadab kõigile.
On seal kingaviks või ei ole kingaviks, aga pakki ma teile ei anna.
Ma pole teile mingi lollike. - Kes seal on?
Sina oled seal see, kes korrutab, aga mina olen siin.
Ja mina palun teid - meie lindu mitte solvata.
Aitab juba nääklemisest. Tulge parem teed jooma.
Mul on laud kaetud.
Palun, sm Petshkin, istuge palun.
Ulatage mulle neid komme - need on suurepärased.
Anna tagasi! Anna siia! See on minu komm!
Vot, milliseid inimesi on. Ahnitsevad teiste asju.
Nii, Sharik, nüüd hakkad fotojahiga tegelema.
Hakkad loomi pildistama ja pilte erinevatele ajakirjadele saatma.
Õige, sinna, kus rohkem makstakse.
Ära muretse, Onu Fjodor, pea vastu, varsti tuleme.
Ainult üks kleit on veel jäänud. Isa ja ema.
Miks sa küll plehku panid, rumaluke?
Ma ajasin teda pool päeva taga, et pildistada.
See pole midagi. Nüüd pead sa teda veel pool päeva taga ajama.
Ja miks siis? - Et pilt kätte anda.
Tere, meie vanemad!
Mu kallid, mu armsad, kuidas teil on läinud? Ja kui päevitunud te olete.
Tere. Tere tulemast.
Tere, tere, kallis Igor Ivanovits.
Oodake, naiskodanik, musitamisega. Lahendame kõigepealt konflikti.
Millise konflikti? - Vot sellise. Vaadake, mis nad mu mütsiga tegid.
Nüüd on läbi selle hea makarone kurnata.
Kuulge, sm Petshkin... - Teie olge vait.
Mütsi tegemiseks on kolme sinusugust vaja.
Olgu, olgu, sm Petshkin.
Siin on teile peakate. Rahunege palun maha.
Väga hea. On olemas maapost, aga meil on merepost.
Teeme nii, et mälestuseks ma klõpsan teid oma fotorelvaga.
Ei ole vaja mind relvaga klõpsata. Vahest ma alles nüüd hakkan elama.
Lähen pensionile.
Jah. Ma olen paljust aru saanud.
Kui mul oleks veel üks elu, siis ma elaksin selle siin,
Prostokvashinos.
Jutustas Ades subclub.eu